Marics Peti
Szülővárosa és nevelőegyesülete vezetői lepték meg a magyar válogatott szövetségi kapitányát. Puskás-rajongó nagypapájáról is megemlékezett a csupa szív Marco Rossi.
Családalapítása óta a Nápolyhoz közeli Pozzuoliban él Marco Rossi, de vasárnap hazatért észak-olaszországi szülőhelyére, Druentóba. Az 59 éves labdarúgóedző kisgyerekként a Torino melletti település csapatában játszott, majd innen indult világkörüli útjára (játékosként több olasz első és másodosztúlyú klub után légióskodott Mexikóban és a német Bundesligában is, edzőként pedig hazai kiscsapatok után immár 11 éve dolgozik Magyarországon). Most a druentói gárda Venaria elleni győztes (2-1) derbijének díszvendége volt.
A klub vezetői mellett a település polgármestere, Carlo Vietti és alpolgármestere, Marinella Orsino köszöntötték a község világszerte egyre híresebb szülöttjét.
„Ő az olasz futball büszkesége, aki külföldön is sikereket ér el. Különösen nagy büszkeség ez Druento számára, hiszen itt született és nőtt föl a magyar válogatott szövetségi kapitánya, Marco Rossi” – méltatták a nemrég magyar állampolgárságot is kapott olasz szakvezetőt.
Számomra ez lesz a második Európa-bajnokság, egyben egy ötéves utazás csúcspontja, amely során a világranglista 51. helyéről a legjobb 30-ba kerültünk
– utalt Marco Rossi a 2018 óta betöltött magyar szövetségi kapitányi sikereire, de pár éve elhunyt imádott nagyapját, Ginót is felemlegette, aki annak idején próbajátékra vitte őt a szomszédos nagyvárosba, a Torinóhoz.
Rossi korábban (pár héttel a Honvéddal megnyert 2017-es bajnoki címe előtt) patakzó könnyeit törölgetve, zokogva mesélt a Ripostnak a focistakarrierjét beindító és sokáig aktívan kísérő nagypapájáról, aki beletáplálta a magyar futball iránti tiszteletét és szeretetét.
Gino a hajdani olasz sztárcsapat, az 1940-es években zsinórban ötszörös bajnok „Grande Torino” (Nagy Torino) szurkolója volt, majd miután kedvencei 1949-ben odavesztek a Superga hegyén történt repülőgép-balesetben, az ötvenes évek első felében szárnyaló Honvéd és a rá épülő magyar „Aranycsapat”, a legendás Valentino Mazzola helyett pedig a kispestiek vezéregyénisége, Puskás Ferenc játékáért rajongott. Rossi egyik meghatározó gyerekkori emléke, hogy Gino papa – aki az állandóan dolgozó apja távollétében jobbára nevelte őt – milyen lelkesen áradozott neki a korabeli magyar focisták tudásáról.